MOSFILM
Drugo Udruženje Umjetnika
ALISA FREINDLIK
Aleksandar KAJDANOVSKI
Anatolij SOLONJICIN
Nikolaj GRINKO
u filmu
STALKER
scenarij: Arkadij i Boris STRUGACKI
prema priči: "Izlet u prirodu"
režija: Andrej TARKOVSKI
direktor fotografije: Aleksandar KNJAŽINSKI
produkcija: Andrej TARKOVSKI
glazba: Eduard ARTEMIJEV
direktor: L. TARKOVSKAJA
stihovi: F. TJUTČEV i Ar. A. TARKOVSKI
zvuk: V. ŠARUN dirigent: E. HAČATURJAN
STALKER Prvi Dio
"Što je to bilo? Meteor?"
"Posjet stanovnika kozmičkog bezdana?"
"Kako god bilo, naša mala zemlja..."
"...vidjela je rođenje čuda - Zone."
"Odmah smo tamo poslali trupe."
"Nisu se vratile."
"Zatim smo opkolili Zonu policijskim kordonima..."
"Možda je to bio ispravan postupak. Doduše, ne znam..."
Iz intervjua nobelovca, profesora Wallacea.
Zašto si mi uzeo sat?
Kuda ideš, tebe pitam?
Dao si mi riječ i povjerovala sam ti.
U redu, ne brineš za sebe, ali što je sa nama?
Da li si mislio na naše dijete?
Tek se počela privikavati na tebe, a ti opet počinješ!
Napravio si staricu od mene. Uništio si mi život.
Tiše, probudit ćeš Majmunka.
Ne mogu čekati zauvijek. Umrijet ću!
Htio si se zaposliti!
Obećali su ti normalan ljudski posao!
Brzo ću se vratiti.
Vratit ćeš se u zatvor!
Ali, ovoga puta, dobit ćeš deset godina, ne pet!
A za deset godina nećeš imati ni Zonu, niti išta drugo!
A ja ću biti mrtva, u međuvremenu.
O, zaboga, za mene je zatvor svuda!
Pusti me! - Ne!
Puštaj, rekoh!
Idi! Dao Bog da istruliš tamo!
Proklet bio dan kada te upoznah, kopile!
Bog te je prokleo kad ti je dao ovo dijete!
I mene također, zbog tebe, budalo!
Draga moja, naš svijet je beskrajno dosadan.
Dakle, nema telepatije, ni utvara, ni letećih tanjura,
...niti ičega sličnog.
Svijetom se upravlja zakonima, a to je neopisivo dosadno.
Ah, ti zakoni se nikada ne krše.
Oni ne znaju kako da budu prekršeni.
Zato, nemojte se nadati NLO-u, bilo bi previše zanimljivo.
A što ćemo sa Bermudskim trokutom? Ne možete poreći...
Mogu. Ne postoji Bermudski trokut.
Postoje samo ABC trokuti kao jednaki trokutu A, B, C-prim.
Osjećate li dosadu u toj tvrdnji?
Živjeti u Srednjem Vijeku bilo je zanimljivije.
Svaka kuća imala je kućnog duha, svaka crkva svoga Boga.
Ljudi su bili mladi! Sada je svaki četvrti starac.
To je tako dosadno, moj anđele.
Ali, rekli ste da je Zona...
...produkt neke više civilizacije.
Mora da su dosadni, također, svi ti zakoni, trokuti...
...bez kućnih duhova, i bez Bogova, to je sigurno.
Jer, ako je Bog također i trokut...
...onda ja ne znam što više da mislim.
Za mene jest! Sjajno!
Zbogom, draga prijateljice.
Gospođica je bila ljubazna i pristala je ići s nama u Zonu.
Ona je vrlo odvažna žena. Zove se...
Oprostite, vaše ime je...?
Da li ste vi zaista Stalker?
Stani... mogu objasniti.
Idi...
Koji kreten!
Ipak ste se napili.
Ja? Kako to misliš?
Popio sam piće, kao i pola stanovništva.
Druga polovica se napije. Uključujući žene i djecu.
Ja sam samo popio, doduše.
Prokletstvo, kakav nered.
Hajde, pij. Imamo dosta vremena.
Može jedna za usput?
Kako to misliš?
Nosi to.
Suhi zakon. Alkoholizam, pošast za čovjeka.
U redu, pit ćemo pivo.
On je s nama?
Ne brini, otrijeznit će se. I on mora ići tamo.
Zaista ste profesor?
Ako ne zamjerate.
Onda dozvolite da se predstavim. Moje ime je...
Vaše ime je Pisac.
Pa... a kako je moje ime?
Vaše? Profesor.
Shvaćam, pisac sam, pa me...
...prirodno, svi nazivaju Piscem, iz nekog razloga.
A o čemu vi pišete? - Ja pišem o čitateljima.
Očigledno, ne postoji druga tema o kojoj bi netko pisao.
Netko bi trebao pisati ni o čemu.
A što ste vi? Kemičar?
Fizičar, radije.
To isto mora biti dosadno. Traganje za istinom.
Ona se krije a vi je nastavljate tražiti.
Kopate na jednom mjestu - eureka! Jezgra ima proton!
Kopate na drugom - sjajno!
Trokut ABC jednak je trokutu A-prim, B-prim, C-prim.
Kod mene je skroz drugačije.
Dok ja kopam za istinom, toliko joj se stvari desi...
...da umjesto iskopavanja nje...
...iskopam gomilu govan... oprostite, neću to imenovati.
Vi ste sretni!
Ali, zamislite neku prastaru zdjelu, izloženu u muzeju.
Nekada je korištena kao spremište otpadaka od hrane...
...ali, sada je objekt univerzalnog poštovanja...
...zbog svog jednostavnog uzorka i jedinstvene forme.
Svi kažu, ooohh! I, aaahh!
A onda se ispostavi da uopće nije prastara...
...nego ju je neki lakrdijaš prodao arheolozima...
...zabave radi.
Možda je čudno, ali divljenje nestaje. Svi ti znalci...
Da li stalno o tome razmišljaš?
Bože sačuvaj!
Zapravo, ja ne mislim mnogo. Škodi mi to.
Nemoguće je pisati, misleći stalno na uspjeh ili neuspjeh.
Naravno! Ali, ako me nitko ne bude čitao za sto godina...
...zašto bih onda, dovraga, uopće pisao?
Recite, Profesore, zašto ste si dozvolili upletanje u to?
Što će vam Zona?
Ja sam znanstvenik, u neku ruku.
Ali, što će vama to?
Vi ste "in" pisac.
Žene vas vjerovatno proganjaju u jatima.
Moje nadahnuće je izgubljeno, Profesore, ja molim za to.
Da li su vas iskoristili?
Što? Da, rekao bih, na neki način.
Čujete li? Naš vlak.
Uzeli ste dobar auto? - Da, jesam.
Lugeru, ako se ne vratim, javi mojoj ženi.
Vrag da ga nosi, zaboravio sam kupiti cigarete.
Ne vraćaj se.
Zašto? - Ne smiješ.
Ti uvijek isto. - Kako isto?
Vjeruješ u takve gluposti.
Pa, bolje da ostavim za crne dane.
Zaista ste znanstvenik?
Dolje!
Ne miči se!
Idi i vidi, ima li tamo nekoga?
Miči se, za ime Božje!
Nema tamo nikoga.
Idi na drugi izlaz.
Gdje si gledao, Pisac?
Nisi zaboravio kanistar? - Nisam, pun je.
Sve što sam rekao ranije, laž je.
Nije me briga za nadahnuće.
Kako da znam koja je prava riječ za ono što želim?
Kako da znam da zapravo ne želim ono što želim?
Ili da ne želim ono što ne želim?
To su varljive stvari.
Čim ih imenujemo, nestane im značenje...
...istopi se, rastvori, kao meduza na suncu.
Moja svijest traži da svijetom prevlada vegetarijanstvo.
A podsvijest čezne za komadom sočnog mesa.
Ali što ja želim?
Svjetsku dominaciju.
Tiše!
Otkud dizel lokomotiva u Zoni?
Opskrbljuje stanicu. Ne ide dalje.
Oni ne vole zalaziti tamo.
Na svoja mjesta! Svi su tu?
Stražari su stigli. Reci im da ugase televizor.
Brže!
Pogledaj da li su kolica na šinama.
Kakva kolica?
Vrati se, ja ću.
Kanistar!
Daj ga meni.
Riješi se tog ranca, usporava te.
Možete ići bez prtljage, ako hoćete, kao da idete u šetnju.
Ako netko bude pogođen, ne vičite i ne trčite.
Ako vas primjete, ubit će vas.
Kada se sve smiri, dopužite natrag do stanice.
Pokupit će te ujutro.
Mogu li nas stići?
Plaše se toga, kao kuge.
Čega?
Toga gdje jesmo... kod kuće, napokon.
Kako je tiho.
Ovo je najtiše mjesto na svijetu. Vidjet ćete i sami.
Tako je divno ovdje. Nikoga nema.
Što je s nama?
Tri čovjeka ne mogu opljačkati mjesto za jedan dan.
Zašto? Mogu.
Čudno je da cvijeće ne miriši. Ili sam ja...
Da li osjećate nešto?
Osjećam smrad močvare.
Ne, to je rijeka. Rijeka je ovdje.
Bio je cvijetni vrt ovdje, ali ga je Dikobraz izgazio.
Miris se vrta širio još godinama.
Zašto je to učinio?
Ne znam.
Pitao sam ga.
Rekao je: "Razumijet ćeš kasnije."
Mislim da je došao samo da bi mrzio Zonu.
Dikobraz, to mu je ime?
Nadimak, kao i tvoj.
Godinama je pričao ljudima o Zoni, ne bi ga prekidali.
Bio je moj učitelj. Otvorio mi je oči.
Tada su ga zvali Učitelj, a ne Dikobraz.
Onda mu se nešto dogodilo, nešto ga je slomilo.
Iako, ja mislim da je bio kažnjen.
Hoćeš li mi pomoći? Priveži ove trake za orahe.
A ja... prošetat ću.
Moram nešto učiniti.
Ne idite nikuda.
Kuda će on?
Želi biti sam, rekao bih.
Zašto? Čak i kad smo sva trojica tu, osjećam se čudno.
Sudar sa Zonom. On je Stalker.
Što to znači?
Vidiš, biti Stalker, to je kao poziv.
Mislio sam da će biti drugačiji. - Kako drugačiji?
Pa, znaš, kožne čizme, nešto kao Čingačguk...
Njegova prošlost je još strašnija.
Nekoliko puta u zatvoru, zatim je ranjen ovdje.
Ima kćerku mutanta, "žrtvu Zone" kako to zovu.
Kažu da nema noge.
A što je s tim Dikobrazom?
Što to znači "bio kažnjen"?
Ili je to samo govorna figura?
Jednog se dana Dikobraz vratio iz Zone...
...i obogatio se preko noći.
Nevjerojatno obogatio.
To zoveš kaznom?
Tjedan dana kasnije, objesio se.
Zašto?
Tiše!
Što je to bilo?
Pretpostavlja se da je meteor pao tu prije dvadeset godina.
Spalio je naselje.
Tražili su taj meteor, ali ga nisu našli, naravno.
Zašto "naravno"?
Onda su ovdje ljudi počeli nestajati.
Dolazili su tu i nikada se nisu vraćali.
Pa je zaključeno...
...da taj meteor zapravo nije meteor.
Na početku su...
...postavili bodljikavu žicu okolo, da uplaše znatiželjne.
Sve je to stvorilo glasine da postoji mjesto u Zoni...
...gdje želje postaju stvarnost.
Naravno, počeli su čuvati Zonu kao zjenicu oka.
Tko zna kakvu sve želju netko može zaželiti.
Što je to bilo, ako nije meteor?
Rekao sam ti, nitko ne zna.
Što ti misliš?
Ništa. Ili sve.
Poruka čovječanstvu, kako bi rekao jedan moj prijatelj.
Ili dar.
Veliki dar.
Zašto bi oni to učinili?
Da nas usreće.
Cvijeće ponovo cvjeta, ali iz nekog razloga ne miriši.
Oprostite što vas ostavih tu, ionako smo prerano stigli.
Da li ste čuli ovo?
Možda netko živi ovdje?
Tko?
Sam si rekao...
...da su turisti kampirali ovdje kad je Zona nastala.
Nema nikoga u Zoni, niti može biti.
Pa, vrijeme je.
Kako ćemo se vratiti?
Otuda se ne vraća. - Kako to misliš?
Idemo kako smo se dogovorili.
Ja ću vam pokazati smjer.
Svako odstupanje je opasno.
Prva oznaka je onaj posljednji stup.
Vi idite prvi, Profesore.
Sada vi.
Prati njegove tragove.
O, moj Bože! A mi smo...
Da li su i ostali ovakvi? Oni ljudi?
Tko zna.
Sjećam se da su se pakirali na stanici, htjeli su poći ovdje.
Bio sam još dječak.
Svi smo tada mislili da nas netko hoće osvojiti.
Vi prvi, Profesore.
Sada ti, Pisac.
Tvoja Soba je ovdje. Mi ćemo ovuda.
Zašto si podigao cijenu? Na domak je ruke..
Da, ali ruka mora biti vrlo dugačka.
Mi nemamo takvu.
Nemoj! Ostavi to!
Ne diraj to!
Ne diraj, rekoh!
Jesi li lud? Što je s tobom?
Nije ovo mjesto za opušteno šetkanje.
Zona traži poštovanje. Inače kažnjava.
Ne pokušavaj to opet... Zanijemio si, što li?
Upozorio sam te, zar ne?
Tamo trebamo ići?
Da. Gore, uđete pa lijevo.
Samo što nećemo ovim putem. Idemo okolo.
Zašto?
Ljudi ne idu ovim putem.
U Zoni, što je put duži, rizik je manji.
A da idemo ravno, bilo bi kobno?
Rekao ti je da je opasno.
A obilazak nije opasan? - Jest. Ali, oni ne idu ovuda.
Što me briga ako ne idu? Što ako probam...
Čuj, što je s tobom...
Da idemo skroz okolo! Kad je tako blizu!
Ovdje rizično, tamo rizično. Pa što onda!
Vrlo si neozbiljan u vezi ovoga.
Muka mi je od ovih oraha i traka.
Čini kako hoćeš, ja odoh.
Ti si lud. - Ti si taj koji...
Mogu li?
Stiže vjetar...
Osjećate li? Trava...
Još i to.
Kako to misliš?
Stani!
Sklanjaj ruke!
Profesor mi je svjedok, nisam te poslao tamo.
Ideš svojom voljom.
Svojom voljom, kako drugačije?
Nikako. Idi.
Neka ti Bog podari sreću.
Slušaj!
Ako bilo što primjetiš...
...ili osjetiš nešto...
...odmah se vrati, ili...
Samo me nemoj gađati metalnim šipkama.
Stani! Ne miči se!
Zašto si to učinio? - Učinio što?
Zašto si ga zaustavio? - Mislio sam da si ti.
Što je? Zašto si me zaustavio?
Nisam ja.
Tko je onda? Ti?
Tko bi ga znao.
Pametni ste, g. Shakespeare.
Ići naprijed je zastrašujuće, vratiti se, ponižavajuće.
Pa sam si sebi zapovijedio. Strah te je prizvao svijesti.
Što? - Prekini.
Zašto si ispraznio bocu? - Prekini, rekoh!
Zona ima iznimno složen sustav zamki...
...a sve su smrtonosne.
Ne znam što se događa ovdje u odsustvu ljudi...
...ali čim se netko pojavi, sve se počne kretati.
Stare zamke nestaju, nove se pojavljuju.
Sigurna mjesta ostaju neprolazna.
Jedan trenutak ti je put lak, a slijedeći krajnje zapetljan.
Takva je Zona.
Može se reći prkosna.
Ali sve to smo učinili mi, našim stanjem.
Dogodilo se da su se ljudi morali vratiti na pola puta.
Neki su umrli na samom pragu Sobe.
Sve što se događa ovdje ne ovisi o Zoni, nego o nama!
Znači, ona propušta dobre a ubija loše?
Ne znam.
Mislim da pušta one koji...
...su izgubili svaku nadu.
Ni dobre, ni loše, već jadne ljude.
Ali i najjadniji će umrijeti ako se neće znati ponašati.
Bio si sretan, samo te opomenula.
Mislim da ću vas čekati ovdje...
...dok se ne vratite. Sretno.
To je nemoguće!
Imam sendviče, termosicu...
Nećete izdržati ovdje niti sat vremena bez mene.
I nitko se ne može vratiti istim putem kojim je došao.
Kako god, ja bih radije...
Onda ćemo se odmah vratiti.
Vratit ću vam novac, umanjen za neki iznos...
...za trud, recimo.
Da li ste došli k svijesti, Profesore?
U redu. Hajde, bacite svoj orah.